Tidligere...
-Hvem er der ute? -Varulv. Den som forrådte deg.
-Hvor er han? -Han er med hunnulven.
Elena, jeg er faren din.
-Jeg er lei av å angripes. -Det er denne veien jeg har valgt.
Flokken er sterk. Det er slik vi skal gjenopprette orden.
-Jeg hater dette. -Jeg har jaktet på en russisk kjøter.
Jeg tror at han er i Nord-Amerika. Sasha Antonov.
-Det er ukjent. -Navnet Antonov har en høy pris.
Det påvirker barna mine. Katia og Alexei har levd i skjul hele livet.
I dag er det slutt på navnet Escobado.
La Roman få belønningen. Kjøp vennskapet hans med mitt hode.
Mr. Danvers.
Det er lenge siden sist.
Jeg har vært opptatt med arbeidet mitt, sheriff.
Jeg er ikke sheriff lenger. Det er bare Karen nå.
Bare Karen, du kan kalle meg bare Jeremy.
-Jeg håper at det er gode nyheter? -Ja, det var mitt valg.
Jeg søkte ro i Bear Valley. Jeg innså at jeg ikke fant det i politiet.
Jeg forstår ønsket om et roligere liv.
Du ser fantastisk ut, veldig avslappet.
-Jeg savner ikke uniformen. -Dette er mye bedre.
-Dere kunstnere kan forskjønne ting. -Det er unødvendig her.
Dette livet passer deg virkelig.
-Jobber du oppe i Stonehaven? -Det tar visst aldri slutt.
Jeg jobber på ungdomssenteret. Du kan sikkert få hjelp derfra.
Jeg klarer det på egen hånd, men takk. Jeg skal huske på det.
Det er hyggelig å se deg i byen.
I like måte, Karen.
Det må ikke bli lenge til neste gang.
Vi kunne ha brent dem.
Jeg vil ikke gi Stonehaven oppmerksomhet med Roman i byen.
-Hvem leter han etter? -Vi har bare et navn. Sasha Antonov.
Det er rart om ikke noen har hørt om en russisk kjøter.
Vi får sette Elena på saken.
-Hva skjer med henne? -Det er så mange ting.
-Er det derfor hun er så fjern? -Ting forandrer seg.
Flokken vokser. Hun tilpasser seg som alltid.
-Hun var opptatt av Roman. -Jeg tror ikke at hun liker ham.
Det virker som mer enn det. Er det noe hun ikke forteller?
Hun stoler ikke på ham. Det forstår jeg.
Jeg stoler heller ikke på ham.
Men han er den russiske alfaen, og vi setter ikke i gang noe med ham.
Hun er anspent.
Dette graves ned i dag.
Jeg skal snakke med henne når det passer.
Vi stiller opp for henne. Vi kommer alltid til å gjøre det.
-Hvor er vi? -Hjemme.
Avtalen kan være gyldig i løpet av måneden. Jeg må bare signere.
-Det er utrolig. -Vi kan pusse opp slik du vil.
Det er omgitt av et naturreservat. Fire tusen mål med uberørt skog.
-Vet Jeremy det? -Han vet at jeg har sett på stedet.
Jeg har aldri skjult noe for ham før i morges.
Jeremy vet at Roman er her på grunn av Sasha.
-Hva fortalte du ham? -Jeg løy for deg, Elena.
Å fortelle ham sannheten er opp til deg.
Å holde det hemmelig er galt.
Du vet at Jeremy har vært annerledes i det siste.
Jeg vet ikke hvordan han vil reagere.
En annen familie jeg ikke visste om... Jeg vet ikke hva jeg skal tro.
Det forandrer ingenting. Du er den samme.
Nei, men...
...kanskje det hjelper meg å forstå.
Hva følte du da du så meg første gang?
Jeg ble trukket mot deg, som ingen annen.
Jeg følte det også. Inni meg.
Kanskje vi fant hverandre fordi faren min er varulv?
Vi fant hverandre. Det er alt som betyr noe.
-Du må si det til Jeremy. -Jeg vet det.
Enda et jetfly landet på en privat rullebane utenfor Attica.
Det har russiske halenummer.
Roman bringer inn menn. Jeg må vite hvor mange.
Hvorfor informerer han ikke oss?
-Hva vet vi om Sasha Antonov? -Det var ingenting i databasene.
Jeg aner ikke når han kom til Nord-Amerika.
Å sjekke russiske arkiv er nesten umulig.
Vi får finne ut hva som skjer i gamle Russland. Du vet hvem du må ringe.
-Er de her? -Jeg har seks menn med meg.
Ikke nok. Få flere hit.
Det er vanskelig. Distriktene maser om mer penger igjen.
Jeg bryr meg ikke om hvordan det skjer. Skaff meg det jeg vil ha.
Danvers blir mistenksom hvis vi henter for mange menn.
Ikke vær en idiot, da. Vær diskré.
Ja, men dette er hans territorium. Vi kan ikke gjøre som vi vil.
Han vet hvor man bør lete etter Antonov.
Hvis han leter. Den heksa så Antonov med Elena Michaels.
Kanskje de prøver å skjule ham.
-Hvorfor det? -For å spytte på meg.
Etter tretti år på rømmen kommer Sasha hit. Hvorfor? Hvorfor nå?
Hva får Danvers til å ta sjansen?
Man kan ikke stole på amerikanerne, Konstantin. De spiller alltid spill.
Vær smartere enn de er. Jeg vil ha svar.
Vi må holde øye med dem. Særlig Elena.
-Det blir gjort. -Bra.
-Jeremy. -Karl.
Din gjestfrihet er alltid en glede.
Dette er ikke et besøk med sigarer og whisky, Karl.
Fortell om din tid i Russland.
Ja. For to år siden viet jeg en måned til-
-å prøve å skille en oligarks niese fra pengene hennes.
Hun var lite medgjørlig.
Hadde du kontakt med Romans flokk?
Jeg så faktisk noe interessant i Smolensk.
Roman leder flokken med frykt, men Russland er et stort territorium.
Han har innsatt distriktsledere, menn som er lojale mot ham.
Han reiser jevnlig rundt,-
-og distriktslederne holdes ansvarlige for alt mislighold.
Roman holdt ikke territoriet samlet i tretti år kun med trusler.
Og slik taler en alfa.
Før jeg dro, møtte jeg den nestkommanderende.
-Konstantin. -Ja.
Man vet ikke mye, men han er lojal mot Roman.
Han holdt hoff med lederne.
Overrakte kofferter som var fulle av kontanter.
Konstantin er gulroten. Roman er pisken.
Slik skaper man balanse. Men den er skjør.
Den russiske flokken drives ikke av lojalitet.
Den drives av penger.
Jeg har hørt om misnøye.
Koffertene er ikke like fulle som før.
Det fins svakhet.
Konstantin håndterer pengene. Og jeg kan håndtere Konstantin.
Jeg forstår ikke. Hva skal det være?
Hun ligner en sommerfugl.
Hvorfor ikke bruke en sommerfugl?
-Det er kunstnerisk. -Ok, kult.
-Vi må vekk. -Vi venter på Elena.
Vi møtte henne nettopp. Vil du ikke bli kjent med søsteren din?
Roman er der ute. Hvem vet når han finner oss?
Jøsses, slutt å være så skvetten.
Han fikk moren vår revet i filler.
Jeg vet det. Og jeg kan aldri glemme det. Aldri.
Men vi er voksne nå. Jeg er nesten en ulv. Jeg kan kjempe.
"Nesten" en ulv er ikke en ulv.
Hysj. Vær stille, dere to.
Det er greit.
Jeg har med mat til dere.
Her.
Det er ikke mye, men det vil føles mer normalt.
-Takk. -Ingen årsak.
-Vent. -Jeg er skrubbsulten.
-Er Roman fortsatt her? -Ja, og han leter etter dere.
Hvordan vet han at vi kom? Sa forloveden din det?
Aldri. Jeg stoler fullt og helt på Clay.
Roman måtte reise fra Russland. Han måtte ha dratt før vi møttes.
-Vi var veldig forsiktige. -Ikke forsiktige nok.
-Og ingen andre vet om oss? -Nei.
Men jeg må fortelle Jeremy det.
Så må vi forsvinne.
Vi pakker. Om tre-fire dager er vi i California.
Det er ikke så lett. Roman vet at vi er på reise.
Vi må kvitte oss med telefonene og skaffe falske identiteter. Alt.
La meg hjelpe dere.
Dere er trygge her. Jeremy vet hva Roman gjør,-
-og Nick kan få en ulv til å forsvinne.
Han kan få dere inn i en ny by, borte fra Roman.
Vi kjenner ikke disse menneskene.
Hvorfor tror du at Jeremy vil hjelpe oss?
Du er søsteren vår.
Han må hjelpe oss. Ikke sant? Ikke sant?
Jeg tar meg av det.
Jeg har ventet på deg. Hold meg med selskap.
-Vil du ha te? -Gjerne.
Det har bekymret deg at jeg har tatt kjøtere inn i flokken.
Måten jeg har gjort det på. Du synes det er for strengt.
Det er ikke opp til meg å si.
Jo, det er akkurat det det er.
Jeg trenger ditt perspektiv. Det er veldig viktig for meg.
Jeg er urolig.
Du ledet alltid flokken som en familie. Vår familie.
Nå er det som en hær.
En hær til å forsvare familien. Det trengs etter alt som skjedde.
Bucky vendte seg mot oss, Jeremy.
Hvor mange flere vil gjøre det? Og hva med Roman?
Du har vært på vakt helt siden Roman kom hit.
Er det noe du ikke sier, Elena?
For et par dager siden kontaktet en mann meg.
En varulv. Han er på rømmen.
Sasha Antonov.
Han er en farlig mann, Elena. Roman har jaktet på ham i årevis.
Han har familien med seg. En tenåringsgutt og en jente.
Har han en menneskejente med seg? Og hun vet det?
Ja, men hun har visst det hele livet, Jeremy...
Det spiller ingen rolle. Hvordan kan du være så uforsiktig?
Hvorfor sa du ikke noe til meg?
Vet Clay det?
-Vet Clay det, Elena? -Ja. Men jeg ville si det til deg.
Du fortalte det ikke. Hva prøver du å gjøre?
Jeg ønsket å finne en løsning.
Det er ikke din oppgave!
Vi skal finne dem, og vi skal overlevere dem til russerne.
-Det kan vi ikke. -Hvorfor ikke?
Sasha er faren min.
Min egentlige far.
Du må fortelle meg alt. Her og nå.
Sasha Antonov?
Jeremy Danvers. Jeg tror at du har hørt om meg.
Ja. Elena sa at du kanskje kom.
Vi må prate sammen.
Det fins et sted i Minnesota som faren din eide?
En gård. Ja.
Kan de være der?
Hvis de er desperate. Det er Minnesota.
De trenger nye identiteter også.
Ja visst. Enkelt.
Fødselsattester. Førerkort. Nye pass. Skal vi ikke skaffe jobber...
Jeg vet at det er mye. Jeg vet det.
Det er mye. Og det kan gjøres. Det tar bare tid.
De har ikke tid.
Er du sikker på at Jeremy godtar dette?
Han snakker med faren min.
Faren min.
Vi må hjelpe dem. Det må vi.
Vær så snill.
Du vet hvordan Jeremy har vært de siste månedene.
Han ser kanskje ikke ting på samme måte som deg.
Men la meg se hva jeg kan gjøre. Ok?
Takk.
Pappa sier at når man blir ulv første gang, er smerten brutal.
Så er det en befrielse. Som en orgasme.
-Hvorfor sa du det? -Det var det han sa.
Noen detaljer bør du holde for deg selv.
-Hvem er det? -Jeg vet ikke.
Roman beskrev deg som en veldig farlig kjøter.
Du bør innhentes og drepes.
-Vi har en komplisert historie. -Det angår ikke meg.
Du har visst tatt ditt valg.
Før stedet ble stengt, fikk en arbeider hånda foran feil slange.
Silisium flådde av huden på sekunder.
Det er en farlig verden.
Jeg kommer ikke til å skjule deg, Sasha.
Jeg tar ikke den sjansen. For mye står på spill.
Men jeg sier ikke til Roman at du er her. Det skylder jeg Elena.
Hvis du drar nå, skal jeg overse datteren din.
Du må holde deg skjult igjen. Du har gjort det før.
Du må gjøre det uten oss.
Dette handler ikke om flokken. Det er Romans personlige hevn.
Hvis Roman døde, ville ikke russerne komme etter deg?
Nei. Dette er bare mellom ham og meg.
Hvis det skjedde noe tragisk med Roman mens han var her,-
-ville det være hans egen skyld fordi han ikke overlot dette til meg.
Lykke til, Sasha.
Som du sa, det er en farlig verden.
-Pakk alt du trenger å ha med deg. -Hva?
Pappa sier at vi drar i kveld.
Og Elena? Hun skulle hjelpe oss.
Planene er forandret. Som vanlig.
Pappa, hvorfor drar vi? Hva skjer?
-Jeg lærte deg å kaste kniver. -Ja, jeg måtte øve i månedsvis.
Ok, ok. Det er samme teknikk med andre gjenstander.
Finn balansepunktet.
Overarmskast. Bruk skulderens sterke muskler.
Jeg skjønner det. Jeg er ikke dum, pappa.
Nei. Du er ikke dum. Men du er ung.
Tingene jeg lærer deg, vil du få bruk for. Kanskje er jeg borte da.
Hva mener du?
Hva mener du med at du ikke alltid vil være der? Du forlater oss ikke.
Du er en god gutt. Du er for snill for denne verdenen.
Jeg ville gjøre deg tøff,-
-men jeg fikk meg ikke til å viske ut den snillheten.
Jeg trengte den i livet mitt. Det beklager jeg.
Det er ok. Jeg trenger deg også.
Gå og pakk. Jeg må forberede meg.
Forberede deg på hva?
Pappa, ikke gjør det, hva du enn tenker på.
Hør på søsteren din. Hun vet alltid hva man bør gjøre.
Det er en farlig verden.
-Bilen er tanket. Vi kan kjøre dem. -Takk.
Blir det i kveld?
Vi kan dra så fort Jeremy sier ok.
Så lenge de er her, kan Roman finne dem.
Elena. Du må se dette. Nå.
-Hva gjør dere her? -Faren vår er... Jeg vet ikke...
Vi tror at faren vår vil prøve å drepe Roman. Du må hjelpe oss.
Det var ikke dette jeg så for meg da du gikk med på å møtes.
Forretninger handler om posisjonering. En påfugls dans.
Her er det ingen skrivebord å skjule seg bak.
Ingen dyre dresser. Bare den nakne sannhet.
Pluss håndklær.
Ditt valg.
Ok.
Den nakne sannheten, da.
Konstantin, flokken min vil levere Sasha og familien når vi finner dem,-
-men du er fortsatt her i Nord-Amerika. Hvorfor?
Vi tror at du leverer dem raskt. Hvorfor ikke vente?
Og hvis det var motsatt,-
-tror jeg ikke at Roman ville like om vi var aktive i St. Petersburg.
Hvis dette var St. Petersburg, ville vi være side om side,-
-men vi ville spore opp fienden din sammen.
Antyder du at vi ikke samarbeider?
Det stemmer ikke.
For å tro det må Roman være en mistenksom mann.
I landet vårt må han være det.
-Har dere problemer hjemme? -Overhodet ikke.
Mens du, etter det som har skjedd i det siste...
Dere er fåtallige.
Vi har bygget oss opp. Ikke noe problem.
Vår bekymring er Antonov-familien.
Du har tilbudt deg å levere dem.
Men du gjør ingenting for å finne dem.
Hvordan vet du hva vi holder på med?
Det er enkelt.
Før dem til oss, og vi flyr alle til Russland.
Jeg lover at vi sitter stille inntil det.
Jeremy. De har holdt øye med oss hele tiden.
Dere tror at dere kan parkere hvor dere vil.
Hei, ta det med ro, dere to.
Hva er problemet?
Flytt deg, kvinne.
Earl, flytt bilen. Hva sa jeg om dobbelparkering?
Jeg tar meg av dette.
-Ser du? Ikke noe problem. -Ikke engelsk.
Det skjønte jeg. Skal jeg ringe noen for deg?
Nei. Jeg er gjest her.
-Gjest hos hvem? -Der oppe. Stort hus.
-Stonehaven? -Da. Jeg går.
Greit.
-Jeg er utrolig sulten. -Venn deg til det.
-Har du ketchup? -Det er kyllingsalat.
-Jeg liker det på alt. -Vi har ikke ketchup.
Skynd deg. Jeg vil ikke sitte og se på at du spiser.
Jeg klarer meg selv.
-Jaså? -Ja. Faren min lærte meg det.
Forbered deg og øv så mye du vil,-
-men før du har gått gjennom forandringen,-
-vet du ingenting.
De nye kreftene og de skjerpede sansene...
Alt det må temmes.
Du ville ikke klare deg én dag på egen hånd.
Antagelig ikke et minutt.
Du får rydde opp her.
Du kan ikke angripe Roman.
Jeg visste Katia ville advare deg.
Du er den eneste de er trygge hos.
De var trygge til du bestemte deg for et selvmordstokt.
Jeremy gjorde det klart at han ikke beskytter oss.
Men jeg vet at du vil passe på dem.
Hva? Sa Jeremy det?
Jeg kan ikke be dere kjempe min kamp.
Dette er snart over, på den ene eller den andre måten.
Du blir med meg tilbake til Stonehaven.
Du tar med barna dine, og jeg hjelper dere å forsvinne for godt.
Er det virkelig det du vil?
Å redde dere. Ja. Hvorfor vil ikke du det?
Jeg kan ikke få det jeg vil.
Jeg vil at barna mine skal slippe å rømme og skjule seg.
Jeg vil ha tid sammen med deg. Datteren min.
Jeg vil høre dine historier. Ta igjen det tapte.
-Det er ikke så enkelt. -Nei. Ikke i dette livet.
Så jeg må gjøre det jeg kan for å avslutte dette.
-Elena. -Sasha har tenkt å angripe Roman.
Hva gjør Katia og Alexei her?
De kom hit. Hva skulle jeg gjøre?
Helvete, Elena. Russerne holder øye med oss.
Hvis vi beskytter Antonov,-
-kommer alle til å bli innblandet i denne konflikten.
Det kan bli krig.
Så det er sant. Du vil ikke beskytte dem.
Du setter meg i en vrien situasjon.
Ja, men Alexei og Katia er uskyldige.
Jeg blåser i reglene. De fortjener ikke dette.
Det må være noe du kan gjøre.
Jeg lovte Roman å overlevere dem. Jeg må holde løftet.
Jeremy.
Jeg vet ikke hva jeg ville ha gjort om jeg var deg.
Du må gjøre det som er rett for oss alle.
Etter alt vi har vært gjennom, hater jeg å spørre deg,-
-men vær så snill, Jeremy, du må hjelpe meg med å redde ham.
Du ber meg risikere alt.
Han er faren min. De er familien min.
Mine hender er bundet, Elena.
Jeg er lei for det.
Denne kampen må han ta alene.
Jeg må gå.
Ja visst. Dra og angrip Roman og bli drept.
Og så da?
Har du tenkt på Alexei og Katia?
Venter du at jeg skal passe dem?
De er familien din.
Hvis Roman er død, lar russerne barna mine være i fred.
Hvordan vet du det?
Dette er Romans blodfeide.
De andre går videre, og alt blir glemt.
Du unngikk ham i tretti år. Gjør det igjen.
Nei. Det er annerledes nå.
Hvorfor er det annerledes?
På grunn av deg!
Herregud, jeg var en dum idiot som kom og lette etter deg.
Hvis Roman finner ut at du har Antonov-blod i årene,-
-vil han drepe deg også.
Slik er en blodfeide. Han vil utslette alle spor etter meg.
Nei. Clay og flokken vil rive ham i filler.
Så langt går det ikke. Jeg lar det ikke skje.
Er hun inne? Hun må være sammen med Antonov.
Se på deg. Du er febersyk.
Du kan ikke slåss slik. Ubrukelig. Jeg ringer etter en annen.
Det er ingenting. Det blir borte når jeg forandrer meg. Hva med jenta?
Vi tar henne i live hvis vi kan.
Hvis hun kommer i veien, så drep henne.
Roman forlater ikke vårt område før han har alle i Antonov-familien.
Nei. Ikke frivillig.
Jeg samlet ikke flere for å starte en krig, Nick.
Jeg gjorde det for å unngå krig slik at dere var trygge.
Jeg vet at du er der, Clay. Du har vel en mening om dette?
Roman har skjult ting for oss.
Han er ikke den eneste?
Dette angår den russiske flokken.
Roman, en annen alfa,-
-ba meg spore opp Antonov-familien og overlevere dem.
Og jeg bryter det løftet.
Roman har fulgt hver bevegelse. Han stoler ikke på oss.
Jeg stoler ikke på ham, men hvis jeg lette etter noen i Russland,-
-ville jeg ventet samme støtte fra ham.
Ville Roman hjelpe deg?
Ja. Fordi han følger tradisjonene våre nøye.
Så hvis jeg beskytter Antonov-familien,-
-fyrer jeg av første skudd i en krig med russerne.
Jeg kan få dem til å forsvinne.
Og hvor mange av Romans menn vil komme hit?
Har vi noe annet valg?
Jeremy, vi kan ikke overlevere dem. Katia og Alexei er ingen trussel.
Hvordan vet du det? Vi kjenner dem ikke.
De er familien hennes.
Vi er familien hennes.
Jeg starter ikke en flokk-krig på grunn av en håndfull fremmede.
Ring Roman. Jeg vil møte ham.
Roman er utenfor Russland, borte fra fortet.
Han har en håndfull menn og er sårbar.
Han venter det ikke. Jeremy har rett. Det er eneste utvei.
Hvorfor ville Jeremy be deg gjøre dette?
Det er noen her.
En mot nord, en mot sør.
-En knipetangsmanøver. -De nærmer seg.
Stopp der, hvis ikke du vil at jeg skjærer over strupen hennes.
-La henne gå. Vær så snill. -Hvorfor bryr du deg?
Jeg vil ikke at flere skal lide for min skyld.
Det er bra.
Hva skal vi gjøre her?
Du må finne noe som...
-Skal du drepe ham? -Jeg kan ikke det, selv om jeg vil.
Dette er Romans nestkommanderende.
Han er mye mer verdifull enn det.
Samle tingene. Vi må dra.
Fant du faren vår?
Alt er bra. Kom, vi har liten tid.
Hvor er Elena?
Dere skal snart få svar,-
-men skal dette gå bra, må dere gjøre som jeg sier. Forstått? Bra.
Dette har vart altfor lenge.
Clay, kjør dem i bilen din. Følg meg.
Jeg vil bare vite hva som skjer.
-Hvor er vi, Clay? -Rolig.
Dette er ikke bra.
Dere er viktige for Elena. Jeg lar ikke noe hende.
Hvis alfaen din sier noe annet, hva da?
Jeg tenkte vel det.
Ikke la dem løpe sin vei.
-Hvor er Elena? -Gå, Clay.
-De førte oss til Roman. -Vi burde aldri ha stolt på dem.
Elena ville ikke ha latt det skje. Hun er jo søsteren vår.
Det spiller ingen rolle.
Hun har ikke noe hun skulle ha sagt.
Alfaene holder sammen. Vi er døde.
Har du dem?
Vis ham, Clay.
Vær så snill, Clay. Jeg trodde at vi var venner.
Dette er Alexei, Sashas sønn. Datteren hans er her også.
Det er bra. Jeg visste at jeg kunne stole på deg, Jeremy.
Så du fulgte etter oss.
Uforutsette hendelser, valg, planer. Det er det vi gjør.
Vi er alfaer. Vi tar kontroll over begivenhetene.
Du spurte ikke om du kunne ha flere menn her hos meg.
Jeremy. Du ser svik der det ikke finnes.
Jeg er i et fremmed land. En av mine farlige kjøtere går løs.
Jeg vil ikke at dette blir et problem for deg.
Din omtanke er notert, Roman.
Jeg ser barna hans, men hvor er Sasha?
Nick!
Det er ok.
Du ser at båndet mellom flokkene våre er sterkt.
Jeg skal ikke glemme dette, Jeremy.
Plasser dem i bilen min. Jeg drar i kveld.
Nei.
Nei? Jeg forstår ikke.
En gang ville jeg ha hjulpet deg, Roman, men den tiden er over.
Hvem er du, Danvers, som snakker slik til meg?
-Hvorfor skulle jeg ikke ta dem? -Jeg har din sønn.
Han angrep Elena. Holdt en kniv mot halsen hennes.
Jeg glemmer ikke det, Roman.
Du og jeg gjør opp, og så drar du hjem.
Hva betyr de for deg? Hvorfor gjør du dette, Danvers?
Jeg tar kontroll over begivenhetene, Roman.
Tekst: Sunniva Aa. Sandsgaard www.sdimedia.com